Un prozator considera că poezia e „coroana literaturii” (W.S. Maugham), un altul: „dacă Galileo ar fi spus în versuri că pământul se învârte, poate că Inchiziția l-ar fi lăsat în pace” (T.
POEZIE: Florin Dochia
Arhitectură
O trăiesc deplin;
o numesc viaţă,
e un nume bun,
reconfortant;
o pot decora după cum mi-e voia,
îi pun ferestre şi oglinzi
pe care desenez inimioare purpurii
şi frunze de trifoi cu patru foi;
uşă nu,
uşă nu pun,
nu vreau să ies din această iluzie,
dar altcineva o va deschide
şi mă va îmbrăţişa călduros.
Avertisment
Pasărea tăcerii nu ştie ce e zborul,
ea pluteşte între cer şi pământ,
cu ghearele înfipte în carnea unui nor
spre care apa nu conteneşte să urce.
Coborâţi din caleştile voastre de aur
şi ascultaţi cântecul lacrimilor ei,
îngeri ai nepăsării
cu aripi uscate atârnate de umeri,
coborâţi şi prosternaţi-vă în faţa eternităţii!
Istorii [1]
locuieşti în singurătatea mea
precum pacientul unui spital de boli cronice
stai la taclale cu hans castorp
despre boală şi vindecare
despre păcat şi răscumpărare
despre spaţiu şi timp
ai alungat pisica maat
care mă însoţea
ca pe faraonul tla
culcat pe perini de mătase
aştepţi orele albatros
în care amintirile curg în mare
cum nisipul în clepsidre
înainte şi înapoi
când respiri nori de lumină
ai grijă de nopţile din tine
dimineaţa vine vulpea cu picioarele de sticlă
şi te cheamă în vie
du-te
ia-ţi patul şi umblă
undeva se va deschide o poartă
exact o secundă
Armonii [1]
Am descoperit că locuieşti într-o colivie de lumină.
În ea curge ca o miere orbirea mereu salvatoare de visuri.
Capcana răsăritului te înveşmântă în frumoasa minciună a bucuriei.
Nu ştii că funambulul lui Fredi a căzut de pe frânghia care era o rază de soare?
Ăsta era secretul ascuns de Zarathustra.
Acum pari numai tăcere de vată,
dar eu sunt pentru că eşti
iar tu eşti pentru că sunt.