Sfântul Ioan Gură de Aur, Omilii la Matei, Omilia XLII, II, în Părinți și Scriitori Bisericești (1994), vol. 23, p. 502 „Dar vă zic vouă că pentru orice cuvânt deşert, pe care îl vor rosti oamenii, vor
Înțelepciunea și blândețea
Sfântul Ioan Gură de Aur, Omilii la Matei, Omilia XXXIII, II, în Părinți și Scriitori Bisericești (1994), vol. 23, p. 409
„Nu-i de nici un folos înțelepciunea, dacă nu-i adaugi blândețea.
- Dar poate fi o poruncă mai grea ca aceasta? Nu-i de ajuns, oare, că suferim răul ce ni se face?
- Nu, răspunde Domnul. Mai mult; nu-ți îngădui nici să te revolți! Așa e porumbița!
- Dar o astfel de poruncă este ca și cum ai porunci unei trestii aruncate în cuptor să nu fie arsă de foc, ci să stingă focul.
- Să nu ne tulburăm! Ucenicii Domnului au împlinit porunca, au dus-o la bun sfârșit și au arătat prin faptele lor că au fost înțelepți ca șerpii și blânzi ca porumbeii. N-au avut altă fire, ci aceeași fire ca și noi. Să nu socotească, dar, nimeni că sunt cu neputință de îndeplinit poruncile Domnului! Domnul cunoaște mai bine decât toți firea lucrurilor; știe că sălbăticia se stinge nu cu sălbăticie, ci cu blândețe. Iar dacă vrei să vezi că aceasta s-a petrecut în realitate, citește cartea Faptelor Apostolilor și vei vedea că ori de câte ori iudeii s-au ridicat și și-au ascuțit dinții împotriva ucenicilor, ucenicii, imitând pe porumbei și răspunzând cu blândețea cuvenită, au pus capăt mâniei iudeilor, le-au stins furia și le-au oprit pornirea. Când iudeii le-au spus: Nu cu poruncă v-am poruncit să nu mai vorbiți în numele acesta? (Fapte 5, 28), ucenicii, deși puteau face nenumărate minuni, n-au grăit nici un cuvânt aspru, nici n-au tăcut, ci s-au apărat cu toată blândețea: Judecați, dacă este drept să ascultăm mai mult de voi decât de Dumnezeu! (Fapte 4, 19). Ai văzut blândețea porumbiței? Vezi și înțelepciunea șarpelui: Noi nu putem să nu vorbim cele ce am văzut și am auzit! (Fapte 4, 20). Ai văzut că trebuie să fim desăvârșiți în toate privințele, ca să nu fim nici de primejdii doborâți, dar nici de mânie biruiți? De aceea și spunea Domnul: Feriți-vă de oameni! Vă vor da în soboare; și în sinagogile lor vă vor biciui, și veți fi duși pentru Mine înaintea domnilor și a împăraților spre mărturie lor și neamurilor (Matei 10, 17-18). Iarăși îi pregătește pe ucenicii Săi să fie cu mintea trează, dându-le poruncă să sufere totdeauna răul și să lase pe seama altora săvârșirea răului; ca să cunoști că în suferirea răului stă biruința și suferința dă trofeele cele strălucite”.
(Cuvânt patristic, pr. Narcis Stupcanu)